Az utóbbi, kiegészítve. Zene, vagy épp hangulatfüggő, hangerő, felhasználás, cél, mindig van egy ideálisabb. A planar nem izolál extrémen a külvilágtól, és a hangja is olyan, mint a legjobb nyitott fejhallgatóké. Könnyed, szellős, nem túlzó a basszusa, a zene végtelen térben szól, és elképesztő dinamikára képes minden hangmagasságban, egyszerre. A hibrid pedig egy igazán jó zárt fejhallgató tudását hozza, azaz izolál, nagy, de véges térben szól a zene, és üt a basszus. Nem mindegy, melyiket veszem elő csöndes esti zenehallgatásra, vagy nap közben amikor minden zajong körülöttem, és kicsit ki akarok szakadni. Zenénél is stílusfüggően lehet valamelyiket preferálni.
De fejhallgatóból is van egy nyitottam, meg egy zártam, hangfalból az asztalomon egy Roland kétutas stúdiómonitor, és a tetején egy pici félkész saját építés alatt álló Cambridge Audio hangszórós fullrange, amin pl egy szimpla gitár, vagy énekes sokkal szebben szólal meg, mint a nagyobbikon.
Szóval audiovilágban nincs olyan, hogy valamin minden tökéletes, specializálódni szoktak. Hifiboltban is más készletet ajánlanak jazzre, mint punkra. Jó esetben